- Hva kjøpte du? - Jøss!
Det sier man!
Ingenting. Jeg bare titter.
- Hyggelig å se deg. - Hyggelig å se deg.
Denne presanggreia er flott. Jeg skulle ha giftet meg for mange år siden.
- Kjøpte noen pygmeen? - Den unge mannen tenkte på det...
Nei!
Bare kjøp et askebeger.
Er du ledig en halvtimes tid?
Ja.
Jeg skal møte min bror, men jeg kan komme litt sent.
Å, bra. Du har en viktig avgjørelse å ta.
- Nå, du må ikke le. - OK. Greit.
Hva synes du?
Nydelig.
Litt marengs-aktig?
Ikke bekymre deg. Vi har nettopp begynt.
Hva synes du?
- Du tuller. - Men det ville være fantastisk.
Kanskje neste gang.
Hva synes du?
- Jeg visste det. - Med hyrdestav kunne du gjete sauer.
Ikke vær frekk.
Denne er litt sexy.
Ja...
Hvis jeg var mannen din ville jeg dø av stolthet.
Kanskje du har rett. Det er farlig.
Det er ikke noe verre i et bryllup enn en prest med ereksjon.
Det er rart å tenke på at du aldri skal ligge med noen annen.
- Du tror ikke du vil være utro? - Nei. Ikke når jeg er gift.
Jeg sa til Hamish at jeg dreper ham om han er det, så jeg må nok holde meg.
Helt riktig.
Jeg mener jeg har hatt et godt løp.
Hva er et godt løp i disse dager, der du bor?
Jeg vet ikke.
Mer enn en.
Vel, kom an. Si det til meg.
Jeg har sett kjolen. Vi har ingen hemmeligheter.
Vel...
Den første - selvsagt, ikke lett å glemme - var ganske kjekk.
To... hårete rygg.
Tre, fire, fem... seks var på fødselsdagen min på rommet til foreldrene mine.
- Hvilken fødselsdag? - 17.
- Vi er bare kommet til 17? - Jeg vokste opp på landet.
Masse rulling i høyet.
OK. Sju...
Åtte, uheldigvis, var litt av et sjokk.
Ni, opp mot et gjerde. Ukomfortabelt. Ikke prøv det.
Jeg skal ikke.
10 var fantastisk. Himmelsk, bare...
- Han var fantastisk. - Jeg hater ham.
11, etter 10 selvfølgelig, skuffende.
12 til 17, studietiden. Følsomme, varme, intelligente gutter.
Seksuelt sett, en ordentlig dødperiode.
18 knuste hjertet mitt.
- Årevis med lengsel. - Det var leit.
20... Å, Gud! Jeg kan ikke tro at jeg har nådd 20.
21, elefanttunge.
22 sovnet alltid. Det var første året i England.
Jeg beklager.
- 23 og 24 sammen. Det var noe, det. - Virkelig?
27... Det var et feiltrinn.
- Plutselig med 27 så gjør du et feiltrinn? - Ja, han skrek hele tiden.
Veldig forstyrrende. Jeg sluttet nesten med hele greia.
Men Spencer fikk meg til å skifte mening. Det er 28.
- Faren hans, 29. - Med faren hans?
30.
31... Å, herregud.
32 var fint.
Og så forloveden min, det er 33.
Jøss!
Så jeg kom etter forloveden?
Nei, du var 32.
Så her har du det.
Mindre enn Madonna, flere enn Princess Di - håper jeg.
Og hva med deg? Hvor mange har du ligget med?
Herregud! Ikke på langt nær så mange. Jeg vet ikke...
Jeg vet faen ikke hva jeg har bedrevet hele tiden.
Jobbet, antageligvis. Ja, jobbet. Jeg har jobbet veldig mye overtid.
Jeg skulle ønske jeg hadde ringt deg.
Men du ringte ikke meg heller.
Du lå med meg to ganger og ringte meg aldri.
Søren!
Hjelp meg! Hjelp meg, vær så snill!
Du er ikke broren min lenger, du er bare en idiot jeg møtte en gang.
Jeg er så lei meg.
Carrie, dette er David, min bror.
Dette er Carrie.
Hei.
Vi kjøpte brudekjole til henne.
Dårlig unnskyldning. Hvem skal hun gifte seg med?
Med en fullstendig penis.
Hva er det som gjør at peniser får så flotte koner?
Jeg sa bare at du skal gifte deg med Hamish,
og han sa at det ikke kunne skje en hyggeligere fyr.
Lå du ikke med henne en gang?
- Hvor skal det skje? - Skottland.
Ja.
Nydelige bryst.
Han sier at det er et pent sted. Bakkete.
Du må komme i bryllupet også.
Jeg vil ha mange venner for å oppveie for de grusomme snobbene Hamish kjenner.
Vel, det er best dere går inn.
Ha det.
- Ha det. - Ha det.
Kom - vi er sene.
Helvete heller!
Hør her. Beklager.
Jeg bare... Vel... Dette er et idiotisk spørsmål,
spesielt tatt i betraktning handleturen vår,
men jeg lurte bare på om du tilfeldigvis...
Selvsagt ikke, fordi jeg bare har ligget med ni personer.
Men jeg... jeg bare lurte...
Jeg føler virkelig...
Kort sagt, for å repetere i en litt klarere utgave,
som David Cassidy sa, mens han fremdeles var med i "Partridge Family",
jeg tror jeg elsker deg. Og...
jeg lurte bare på om det var en sjanse for at du ville...
Nei. Nei, selvsagt ikke.
Jeg er en idiot. Det er ikke han.
Utmerket. Fantastisk.
Koselig å se deg. Beklager at jeg forstyrret. Får komme meg av gårde.
- Helvete! - Det var svært romantisk.
Vel, jeg tenkte på det en god del, vet du. Jeg ville at det skulle være helt riktig.
Viktig å ha fått sagt det, tror jeg.
Sagt hva?
Sagt, det jeg nettopp sa om David Cassidy.
Du er søt.
En måned senere
Det ble ordinert for livslange, trofaste forhold og ekteskapelig kjærlighet.
Det ble ordinert for samfunnets velferd,
som kun kan være sterkt og lykkelig
når det ekteskapelige bånd holdes i ære.
Disse to menneskene ønsker å gå inn i den hellige ektestand.
Hvis noen kan vise en rettferdig grunn
til at de ikke lovlig kan inngå ekteskap,
la ham si det nå.
Unnskyld.
Vennligst reis dere.
Tar du, Hamish, Caroline til din ektevidde hustru
og lover du, i Guds åsyn og denne menighetens nærvær,
å være henne en kjærlig og trofast ektemann
til døden skiller dere ad?
Ja.
Tar du, Caroline, Hamish til din ektevidde husbond
og lover du, i Guds åsyn og denne menighetens nærvær,
å være ham en kjærlig og trofast hustru
til døden skiller dere ad?
Ja.
Fy faen.
- Gleder meg. - Gleder meg.
God dag.
Du er nydelig. Ikke en marengs å se.
Takk.
Fytterakkern!
Det er Brigadoon! Det er jævla Brigadoon!
Kjære venner, som dere vet har jeg alltid vært stolt
over at det ikke finnes en giftering blant oss.
Etter som årene går begynner jeg å finne det deprimerende.
Jeg har lyst til å gå i bryllup til noen jeg virkelig er glad i til en forandring.
Ikke skyld på meg. Jeg har spurt omtrent alle jeg kjenner.
- Du har ikke spurt meg. - Har jeg ikke?
Å, Scarlett... Vil du?
Nei takk. Det var snilt av deg å spørre.
Vel... når som helst.
Du har rett, Tom, du har rett. Slik skal det være.
I kveld befaler jeg dere dette.
Gå ut og par dere. Finn menn og koner.
God idé. Hva synes du, Fifi? Sett en mulig ektemann?
- Dra deg vekk, Tom. - Greit.
En skål før slaget.
Ekte kjærlighet.
Uansett fasong den opptrer i.
Gid vi alle i vår alderdom stolt kan si "Jeg ble også tilbedt en gang".
- Ekte kjærlighet! - Ekte kjærlighet!
Et stort antall mennesker skal visst
støte på framtidige ektefeller i bryllup,
som er interessant.
Ja, jeg møtte min mann i et bryllup.
Jøss, jeg er visst ferdig med drinken. Unnskyld meg.
Hei. Jeg heter Scarlett.
Etter Scarlett O'Hara, men ikke så problematisk.
- Hva heter du? - Jeg heter Rhett.
Nei...
- Ikke på ordentlig? - Nei, ikke på ordentlig.
- Det er faktisk Chester. - Din tulling!
Jeg innbiller meg alltid at amerikanere er dødsens kjedelige.
Men det er ikke du, er du?
Steve Martin er amerikansk, ikke sant?
Ja, det er han.
Du er søt.
Hei, Charles.
Å, Hen. Hei.
Hør her, jeg orker ikke noen scene i dag.
Jeg vet at vi antakeligvis har masse å snakke om...
Oppførte jeg meg utilgivelig sist?
Vel, du husker dusjscenen i Psycho?
Mer skremmende.
Gud, jeg er deprimert, Hen! Hvordan har du det?
Fornøyd. Jeg veier omtrent ingenting, og jeg har en kjempekjekk ny kjæreste.
Kanskje vi skulle ha giftet oss.
Nei! Jeg måtte ha giftet meg med vennene dine, og jeg er ikke så sikker på Fiona.
Fiona elsker deg.
- Fiona kaller meg Duckface. - Det har jeg aldri hørt.
Hør her vennen min, la oss spise lunsj snart. Ring meg.
Fremdeles søt.
Hvordan har Duckface det?
God form, faktisk. Ikke for sprø.
Mine damer og herrer, bruden og brudgommen!
Du liker den jenta, gjør du ikke?
Ja.
Ja, det er...
Det er merkelig når det endelig skjer.
Og hun gifter seg med en annen.
Hva med deg, Fifi? Har du identifisert en livspartner enda?
Jeg trenger det egentlig ikke.
Det er gjort.
Jeg har vært forelsket i samme typen i årevis.
Har du? Hvem?
Deg, Charlie.
Det har alltid vært deg.
Siden vi traff hverandre for mange år siden.
Jeg visste det med en gang.
Tvers over et fullpakket rom. En plen, faktisk.
Gjør ingenting.
Ingenting å gjøre med det. Slik er livet.
Venner er ikke så verst, vet du.
Venner er kjempebra.
Å, Fi...
Det er ikke så lett, er det?
Nei.
Bare glem hele greia.
Matthew, vennen.
- Hvor er Gareth? - Torturerer amerikanere.
Hvor omtenksomt av ham.
Kjenner du virkelig Oscar Wilde?
Ikke personlig, nei.
Men jeg kjenner en som kan få tak i faksnummeret hans for deg.
Skal vi danse?
Så? Ring på fingeren?
Gareth, du aner ikke hvor heldig du er.
Det er vrient å finne noen å gifte seg med.
Det er jævlig der ute. Matthew er fanget av en evangelist fra Minnesota.
Søte Jesus, driv ut djevelen!
Mine damer og herrer, fyll glassene.
Først, og ganske uvanlig, har vi bruden.
Utmerket. Jeg elsker den jenta.
Tusen takk.
Først og fremst vil jeg takke alle som har fløyet hit fra Statene.
Når det gjelder resten, så hadde jeg trodd at en hel haug amerikanere
ville være en unnskyldning til å holde seg borte. Så jeg takker dere også.
Hvis min elskede far hadde vært her i dag, så hadde han talt nå,
og jeg vet hva han ville ha sagt:
"Flott kjole, ungen min, men hvorfor faen gifter du deg med en mann i skjørt?"
Og jeg ville ha gitt ham samme svar som jeg gir dere:
"Fordi jeg elsker ham."
Som John Lennon sa, som døde samme året som min far,
"Kjærlighet er svaret, og du vet det med sikkerhet."
Og en ting til.
Det var en som sa at hvis det ikke går med Hamish og meg, kunne han ta over.
Jeg vil bare si takk, og jeg skal holde deg informert.
Bravo!
Nå, mine damer og herrer, Sir Hamish Banks.
Alle som har drevet med politikk de siste 20 årene
er blitt vant til å bli stilt i skyggen av en kvinne.
Jeg hadde ikke ventet at det skulle skje på min bryllupsdag.
Men jeg må også få si at jeg har ikke noe imot
å bli stilt i skyggen av denne kvinnen resten av livet.
Er det litt hujing der bak? Vi politikere er vant til det.
- Faen! Få tak i en doktor! - OK.
Først og fremst vil jeg gi en kompliment til brudepikene.
Dere gjorde en utmerket jobb.
Og selvsagt kommer jeg til å bruke dere hver gang jeg gifter meg fra nå av.
Jeg vil takke alle de fantastiske damene i sognet
som pyntet kirken.
Den dystre gamle bygningen hadde noe ungt over seg i dag.
Jeg husker første gang jeg så Caroline.
Jeg tenkte med meg selv: "Hvis hun tilfeldigvis er nærsynt,
kan det hende at jeg vil bli lykkelig resten av livet."
Jeg syntes at jeg kunne se fremtiden for første gang.
Det var en lykkelig en, i mange, mange år.
God morgen, og en varm velkomst til alle på denne kalde dagen.
Gudstjenesten begynner om noen få minutter.
Men først har vi bedt Matthew, Gareths nærmeste venn,
om å si noen ord.
Gareth pleide å foretrekke begravelser framfor brylluper.
Han sa at det var lettere å være entusiastisk
for en seremoni en hadde en liten sjanse til å være en del av en dag.
Da jeg forberedte denne talen ringte jeg noen folk
for å få et generelt bilde av hvordan Gareth ble ansett av dem som møtte ham.
"Tykk" er visst et ord de fleste forbandt med ham.
"Veldig frekk" hørtes også.
Så "veldig tykk" og "veldig frekk" ser ut til å ha vært de fremmedes synspunkt.
Men noen av dere har ringt meg og sagt at dere var glade i ham,
noe jeg vet at han ville ha vært svært glad over å høre.
Dere husker hans fantastiske gjestfrihet, hans merkelige kokekunster.
Oppskriften på and å la banan følger ham heldigvis i graven.
Men først og fremst har dere fortalt meg om hans enorme kapasitet for glede.
Og, når han var glad, for en høyst vokal drukkenhet.
Jeg håper dere vil huske ham full av glede.
Ikke liggende i en kasse i kirken.
Plukk ut den vesten du likte best, og husk ham på den måten.
Den mest fantastiske, stappfulle,
godhjertede
- svakhjertede, viste det seg -
og glade slyngel de fleste av oss noen gang møtte.
Dere kan spørre hvordan jeg vil huske ham.
Hva jeg mente om ham.
Dessverre slipper jeg opp for ord her.
Tilgi meg om jeg overlater det
til en annen fantastisk slyngel, W. H. Auden.
Dette er det jeg egentlig vil si:
Stopp alle klokkene, kutt telefonledningen,
Ikke la hunden gjø med et saftig ben,
Stans pianoene og med dempet tromme
Bær ut kisten, la de sørgende komme.
La flyene sirkle, klagende over oss
Og skrible beskjeden på himmelen Han er død.
Bind sløyfer på duene i parken,
Gi trafikkpolitiet svarte bomullshansker.
Han var mitt nord, mitt sør, mitt øst og vest.
Min arbeidsuke og min søndagshvil,
Min middag, min midnatt, min tale, min sang,
Jeg trodde kjærligheten ville vare evig:
Jeg tok feil.
Stjernene er uønsket nå:
Slukk alle sammen.
Pakk sammen månen og ta fra hverandre solen:
Tøm vekk havet og fei opp skogen
For nå kommer det aldri noe godt ut av noen ting.
Takk for at dere kom. Det må ha vært historiens korteste bryllupsreise.
Nei, det er OK. Vi kan ta det igjen en annen gang.
Vet du, det du sa ute på gaten...
- Ja, jeg beklager det. - Nei, jeg likte det.
Jeg likte at du sa det.
Charlie, jeg følger Scarlett hjem, OK?
Kjæreste Fi.
Spasere, Charlie?
Ja. Ja, det ville være fint.
Aldri følt det slik. Jeg mener, noe litt lignende,
for Jilly, da jeg var yngre.
Jilly?
Labrador.
Ja, det er rart, ikke sant?
Vi har vært enslige og stolte av det i alle disse årene
og aldri merket at vi to egentlig var gifte hele tiden.
Forrædere blant oss.
Vet du, jeg tror døden er vanskeligst for foreldrene, tror ikke du det?
Jeg håper jeg dør før mine barn.
Tom...
det er noe jeg synes er veldig...
Vel... Det er din totale overbevisning om at du kommer til å gifte deg.
Jeg mener, hva om du aldri finner den rette?
Hva?
Den gudstjenesten viste jo
at det fins noe slikt som et perfekt par.
Hvis vi ikke kan være som Gareth og Matthew, kanskje vi bare skulle la være.
Noen av oss kommer ikke til å gifte oss.
Jeg vet ikke, jeg, Charlie.
Sannheten er at i motsetning til deg, har jeg aldri ventet et lynnedslag.
Jeg håpet bare alltid at jeg ville treffe en kjekk, hyggelig jente,
like utseendet hennes, håpe at utseendet mitt ikke ville gjøre henne fysisk syk,
så fri og flytte sammen og være lykkelige.
Det fungerte for foreldrene mine. Vel, bortsett fra skilsmissen...
Jeg gir deg toppen seks måneder, Tom.
Ja, kanskje du har rett.
Kanskje all denne ventingen på den store kjærligheten ikke fører noen steds hen.
Hva i helvete er det som foregår?
Jeg tenkte vi skulle passe på at vi ikke kommer for sent.
Flott bryllupsfrisyre.
Ti måneder senere
Matthew. Den peneste forloveren i verden.
Hør. Takk for at du gjør dette i dag.
Det er greit.
Skulle ønske Gareth var her.
Det gjør sikkert han også.
Beklager vi er så sene. De andre parkerer bare bilen.
Jeg tenkte at alle kunne kjøre med Tom.
- Sene? Så sent? - Ja. Klokken er 9.45.
- 9.45? - Ja. 45 minutter til "Ja".
Faens Tom! Jeg sa at han skulle stille klokken på åtte!
Helvete! Helvete!
- Scarlett. - Hei!
- Klar? - Så klart. Gi meg 20 sekunder.
- Tiden? - Virkelig?
Ja! Tiden?
Den er ca. ti på ni.
Jævler.
Jessica, slutt å hoppe opp og ned, er du snill.
En, to, tre, smil!
- Dette er kjempegodt. - Ja, jeg tror jeg vil si noen ord.
Som dere vet har jeg observert Charles' kjærlighetsliv på nært hold i mange år.
Men nylig hadde jeg begynt å fortvile og frykte at han egentlig var gift med oss,
- men vi vil ikke gi ham barn. - Jeg er ikke så sikker på det.
Men alt har løst seg på beste måte. Jenta er dessverre sprø,
men det er kanskje grunnen til at han elsker henne.
Jeg vil gjerne utbringe en skål for Charlie og jenta hans på denne tragiske dagen.
- Så, vær lykkelig og ikke glem oss. - Tusen takk.
- Til Charles og Duckface. - Charles og Duckface!
- Hva synes du? - Du er aldeles nydelig.
Det virker, ikke sant? Ja.
Jeg vil gjerne takke Fiona for sjarmerende ord om min fremtidige kone.
Jeg vil gjerne benytte anledningen til å lese et brev til dere fra henne.
Så spennende!
Hun skriver "Hvis dere kommer nær huset setter jeg hundene på dere."
Det var søtt, synes jeg.
Søtt!
"Sette hundene på dere"!
John, hei.
- John, du kom. - Ja.
Jeg håper søsteren min kommer. Ikke noe særlig til bryllup uten bruden.
Tom!
Dårlig gjort av deg å ikke ha utdrikkingslag.
Vi hadde det! Vi hadde... Vi syntes ikke det var så lurt i våre dager.
Virkelig?
Fi, du er nydelig i dag.
- Jeg er ikke kledd i det sedvanlige sorte. - Jeg ser det.
Fra nå av skal jeg være alle regnbuens farger
og forelske meg i en som liker meg til en forandring.
Kjæreste Fi!
- Se. - Hva?
Leppestift overalt. Det går ikke.
- Hei. - Hei.
Lykke til.
Hei. Fint at du kunne komme.
Brudgommen til høyre. Bruden til venstre.
- Brudgommen, høyre. Bruden, venstre. - Å, Gud!
Jeg trodde du hadde reist tilbake til Texas.
Uten deg, aldri.
Lykke til.
Brud eller brudgom?
Det er vel helt tydelig at jeg er ingen av delene! Gode Gud!
- Brud eller brudgom? - Brud.
Ja...
Jeg har det bra.
Jeg tror vi har truffet hverandre før.
Vi har. For omtrent 25 år siden.
Jeg er tremenning Harolds datter Deirdre. Du er Tom.
Gode Gud!
- Så, vi er i slekt. - Ja.
- Bare fjernt. - Vel, ja, selvsagt.
Du sa du var bruden?
Ja.
Vel, sett deg.
Sitt her, Deirdre.
Jøss!
Lynnedslag deluxe.
- Hei, Matthew. - Hyggelig å se deg.
- Hei, Charles. - Bernard. Hvordan går det?
- Utslitt, faktisk. - Å, kanin!
- Charles. - Hei, Lyd.
- Hei. - Hei.
Du er pen. Men jeg har alltid likt deg kledd til bryllup.
- Og tidsnok. - Ja. Helt utrolig, ikke sant?
- Hvordan har Hamish det? - Bra... tror jeg.
- Tror du? - Vel, ja.
Han var ikke mannen for meg allikevel.
- Du har reist fra ham? - Vi dro fra hverandre.
- Når? - Noen måneder siden.
Mars var fæl. l April var det greit.
Det er siste gang jeg gifter meg med en som er tre ganger så gammel som meg.
Charles, tid å dra.
Ja.
Jeg kommer. Bra.
- Så hvorfor tok du ikke kontakt, da? - Jeg tenkte på det.
Jeg ville, men jeg var ute av meg.
Så, jeg vil ikke oppholde deg.
Og jeg ser deg etterpå.
Ja. Fint.
Vent.
Jeg skal vise deg plassen din.
Bare viser henne plassen.
Timingen har vært elendig, hva?
Den har vært dårlig, ja.
Den har vært forferdelig.
Den har, som du sier, vært helt forferdelig.
Gud, det er deilig å se deg.
Vel, lykke til.
Det er lett. Bare si "Ja" når noen spør deg et spørsmål.
Kan du vente litt, Matthew?
Selvsagt. Ta tiden du trenger.
Kjære Gud,
tilgi meg det jeg skal til å si
i denne storslagne kirken.
Faen!
Kan jeg hjelpe med noe?
Nei, takk.
Unnskyld.
Stemmeøvelser. Stor kirke.
Fint. Gjør ofte det samme selv.
Ikke helt samme vokabularet, selvsagt. Litt mer halleluja.
Jeg skal la deg i fred.
- Bruden kommer. - Kjempefint!
Vi har visst mistet brudgommen.
- Opphold henne. Jeg skal lete etter ham. - Roger. Wilco.
Charles.
Hyggelig å se deg.
Ja.
Matt, hva er synet vårt på ekteskap?
Vel... Jøss!
Vel, jeg tror det er veldig bra, hvis du elsker personen av hele ditt hjerte.
Ja, helt rett. Riktig.
Alle disse bryllupene. Alle disse årene.
All den jævla laksen og champagnen.
Her er jeg på min egen bryllupsdag og jeg tenker fremdeles.
Kan jeg spørre på hva?
Nei.
Nei, ikke det.
Beklager, vi er litt forsinket. Et problem med blomstene.
Blomstene?
Det er visst en utrolig stor andel personer som lider av høysnue
og de sitter like ved blomstene, så vi flytter menigheten.
Vil ikke ha ekteskapsløftene overdøvet av nysing.
Charles, kan du tilgi meg hvis jeg sier at tiden går?
Hva foregår? Fortell meg.
Å, Gud.
jeg så akkurat Carrie... og hun er separert.
Charles. Det er bryllupsdagen din.
Jeg har lurt dem så langt.
Når folk tror du er dum, er de mindre mistenksomme.
Hva er ditt råd?
Du har tre valg: en - gjør det.
To - gå ut og si "Beklager folkens, det blir ikke noe av!"
Ikke fristende. Neste?
Tredje...
Jeg kommer ikke på noe tredje.
Hei.
Der er du!
Klar til å møte fienden?
Er vi?
Ja.
Flott.
Ikke så hardt, far!
Kjære alle sammen, vi er samlet her i Guds åsyn
og i denne menighetens åsyn
for å forene denne mannen og denne kvinnen i den hellige ektestand,
som er en ærbar tilstand, opprettet av Gud den gang mennesket var uskyldig,
og er et tegn på den mystiske unionen mellom Kristus og Hans kirke
og derfor skal det ikke være noe foretagende
som skal gjøres overilt, lettvint eller tankeløst,
men ærbødig, diskret, omtenksomt,
alvorlig
og med gudfryktighet.
Derfor, hvis noen kan vise en virkelig grunn
til hvorfor de ikke lovlig kan inngå ekteskap,
la ham snakke nå eller alltid tie stille.
Unnskyld. Er det noen som vil si noe?
Ja? Hva er det?
Et øyeblikk.
Hva er det som foregår?
Jeg kom på et tredje alternativ.
Hva?
Vil du oversette?
Oversette hva?
Han vil at jeg skal oversette det han sier.
Hva sier han?
Jeg tror brudgommen tviler...
Han sier "Jeg tror brudgommen er i tvil."
"Jeg tror brudgommen vil utsette det."
Jeg tror brudgommen egentlig elsker en annen.
Det er sant, ikke sant, Charles?
"Jeg tror brudgommen..."
Fordi, Charlie - dette skal vare resten av livet.
Og du må gifte deg med den personen du elsker av hele ditt hjerte.
Og forresten - buksesmekken din er åpen.
Hva er det han sier?
Han sier
at han tror brudgommen elsker en annen.
Gjør du?
Elsker du en annen? Gjør du, Charles?
Ja.
Kom deg vekk! La meg drepe ham!
Jøsses!
Dette kommer vi i alle fall ikke til å glemme.
Mange brylluper glir liksom inn i hverandre.
- For Guds skyld! - Dette kommer til å sitte i minnet.
Fordi det ikke inkluderte vielsen.
Stakkars jente. Det mener jeg virkelig. Stakkars jente.
Hun er ikke den jeg liker best, men jeg mener at det du gjorde var utilgivelig.
Jeg orker ikke tenke på det.
Stakkars Hen.
- Men la oss se det i øynene. - Jeg er så lei meg.
Hvis du ikke var sikker på at du ville gifte deg med henne i dag av alle dager,
dvs. på bryllupsdagen,
så må det ha vært den rette bestemmelsen, ikke sant?
Riktig.
Kjolen er nydelig. Hun kan sikkert bruke den til selskaps.
- Hva sa han, Charles? - Sier han tar på seg all skylden.
- Slettes ikke. - Nei, du må ikke, David.
De skylder på deg også.
- Det er OK. - Nei, nei. Hvis noen skal ta støyten
så er det meg.
Hei.
- Hei! Du er klissvåt. Kom inn. - Nei, det er OK.
Du når et punkt der du ikke blir våtere.
- OK, jeg kommer ut. - Nei, vær så snill. Jeg...
Jeg ville bare se om du var OK.
Ikke opptatt med selvmord eller noe slikt, men...
Men du har det bra, så...
Jeg skulle ikke ha kommet til kirken i dag. Jeg beklager.
Nei!
Vent. Det er min skyld. Jeg mener, det er jeg som er jævelen her.
Og det har ordnet opp i én ting.
Ekteskap og jeg er helt klart ikke ment for hverandre.
det ordnet opp i noe annet viktig også.
Der sto jeg, i kirken,
og for første gang i hele mitt liv forsto jeg
at jeg fullt og helt elsket én person.
Og det var ikke hun som sto ved siden av meg med brudeslør.
Det er hun som står overfor meg nå
i regnet.
Regner det fremdeles? Det merket jeg ikke.
Sannheten er, at jeg har elsket deg siden det øyeblikket jeg møtte deg.
- Du skal ikke reise bort igjen, skal du? - Nei. Kanskje jeg drukner. Ellers ikke.
OK. OK. Vi går inn.
Men først må jeg spørre deg om en ting.
Tror du, etter at vi er blitt tørre,
etter at vi er blitt bedre kjent med hverandre, at du kunne
ikke gifte deg med meg?
Og tror du
at ikke å være gift med meg kanskje er noe du kunne overveie
å gjøre resten av livet?
Vil du?
Ja.